Grace!
Carl?
- Beställningen är klar! - Tack.
Låt mig fylla på, Jimmy.
Korven är på väg, Dale.
- Smaklig måltid. - Tack.
Jag gillar din nya frisyr, Fran.
Såg du hennes hår?
Jippi.
Vill du att jag tar den beställningen?
Det är mitt bord. Jag tar hand om det.
- Hej, Amanda. - Hej.
Hej på er.
Vi klarade det. Vi har fått diplom.
Får vi beställa nu?
Ja. Vad önskas?
Och vad vill du?
Låt mig se. Har ni några specialiteter?
Det vill jag lova.
Jag sparade en bit åt dig.
Hej, Owen.
Allt väl, Grace?
Två dagar till, bara två dagar.
Vi klarade det!
Ja!
Det kommer att bli svårt att inte se tillbaka på
de här fyra åren som de bästa i vårt liv.
Men det finns en hel värld där ute som väntar...
Förlåt. Hej.
Jag trodde du skulle vänta utanför, pappa.
- En värld... - De har börjat.
En hel värld som väntar på att vi ska sätta spår.
Gandhi sa en gång:
"Du måste själv åstadkomma den förändring du vill ha i världen."
Grattis, gumman. Du klarade det.
Äntligen fri.
Från det här stället!
Du vet, jag har inte varit här sen jag inte tog examen.
Jag blev nästan skolbalens drottning.
Och länge må du regera. Mamma!
Vad är det?
Inget.
Tänk på barnen.
Trevligt att träffas, Meg.
Vad gör hon här, mamma?
Det var gulligt. Hon ville vara med.
Du bjöd ju henne.
Ska vi inte ta en bild?
Det är okej, Robert. Det behövs inte.
Jo, kom igen, kom igen nu.
Mamma.
Den här är din.
Kom närmare allihopa.
Ännu närmare, Meg.
Träng ihop er.
Ta bilden bara, pappa.
Pam, jag vill inte att du oroar dig för Grace på resan.
Jag ska väl hand om henne.
Jättebra, Emma.
Nej, tack.
Okej.
Som du vill.
Desto mer över till mig.
Det här är bra. Tack så mycket.
Tacka oss inte än.
Voila!
Wow.
Gillar du den inte?
Jodå, jag älskar den. Tack, Robert.
Den kommer att ta dig till Paris och till New York i höst.
Det är en Hartmann.
Vad fin.
Det är en Hartmann.
De är väldigt dyra.
Och det är inte allt.
Det andra är till er båda.
Jag måste vänja mig vid att säga det.
Robert och jag talades vid och vi tyckte...
Ja?
Du och Emma reser ju båda till Paris imorgon.
De kommer att slå klackarna i taket.
Och Meg är ledig i sommar.
Så vi tänkte,
varför inte satsa fullt ut på systerskapet?
Vad pratar du om? Vet du vad de pratar om?
Nej, det gör jag inte.
Meg ska också till Paris.
Och alla ska få åka första klass!
Du skulle ha sagt nej.
Nej?
Till systrar i jeans på väg till Frankrike?
Är du galen? Vem kan ge upp nåt sånt?
Du behöver inte göra det.
Hela high school igenom tänkte jag bara,
de få gånger som Texas Barbie kom till skolan,
att när jag äntligen reser till Europa
vill jag göra det tillsammans med Emma Perkins.
Meg.
Jag vet inte varför hon åker.
Hon skulle vara lika glad på en ölkväll på Six Flags.
Kom igen. Det blir roligt.
Jag är inte Graces barnvakt.
Och jag är inte hennes syster,
oavsett vad du och Pam gör med era liv.
Varför gör du så här?
Jag vet inte vad jag ska göra.
Du är 21 år.
Du har ett år kvar på college.
Du har suttit inne varenda helg sen begravningen.
Du borde vara ute och träffa vänner.
Gå på fester,
leva livet.
Det är vad mamma skulle ha velat.
Av alla platser hon reste till
sa hon alltid att Paris var hennes favorit.
Jag antar att den ljusa sidan är att vi åker första klass.
Inte för att det spelar roll, men i alla fall.
Allting är så mycket bättre där.
Allting?
Ja, de har kläder och skor.
Är det allting?
Ska du inte komma in?
Res inte.
Det är bara en vecka, Owen.
- Stanna här. - Du klarar dig.
Gift dig med mig.
Ja.
Owen.
Vi har ju ett riktigt och långvarigt förhållande,
och jag hade tänkt fria till dig.
- Var är ringen då? - Ring...
- Ringen. - Ringen.
Får jag fråga dig en sak?
Tror du att du skulle ha friat ikväll
om jag inte skulle bege mig till Kärlekens stad imorgon?
Jag tror att du menar Ljusens stad.
Äntligen ska jag få vara med om nåt speciellt.
Och du väljer att fria kvällen före?
Du är allt jag vill ha, Emma.
Hur känner du?
Jag har aldrig varit utanför Texas.
Inte en enda gång.
Okej,
ge dig av då.
Ha en riktigt trevlig resa.
Owen?
Som du vill.
Det ska jag.
Jag skickar ett vykort.
Ja, gör det du.
Ja, jag sa ju det.
Jag kanske inte är kvar då.
Vart ska du då?
Till "Ljusens stad"?
Jag älskar Emma. Jag älskar hennes framåtanda.
Men du vill inte att jag ska resa ensam med henne till Paris.
Nej, det vill jag inte.
Jag vet att ni två har kommit varandra nära genom jobbet.
Mamma, Emma är min vän.
Jag inser det, Grace,
liksom att Meg inte är ditt första val,
men att veta att du är med en ansvarstagande vuxen...
Meg är allt annat än vuxen.
Var inte elak.
Du vet att jag har försökt.
Mamma, jag har sparat till det här.
Det har fått mig att stå ut de senaste fyra åren
av hejarklackar och cheerleaders.
Att föreställa mig själv ensam vandrande längs Seine
och att stå på toppen av Eiffeltornet.
Och uppleva hur allt det
förändrar mig.
Raring, det är inget trolleri.
Det kommer inte att förändra dig helt och hållet.
Tack och lov. Eftersom jag gillar dig som du är.
Mamma, du har inlett ett helt nytt liv med Robert.
Och jag är glad för din skull.
Låt mig bara få hitta mitt.
Utan Meg.
Ingen vill att du hittar ditt liv mer än jag.
Jag måste till sjukhuset.
Mamma.
Oavsett om du uppgraderar eller inte.
Det är upp till dig.
Välkommen till Paris.
På fem dagar. Vi kommer aldrig att hinna.
Jag vet att det är mycket, Meg,
men det finns mycket att se i Paris.
Mer än tio olika besök imorgon.
Man hinner inte se Louvren på 20 minuter.
Det är deras museum. Jag tror de vet hur lång tid det tar.
Till vänster här
såg ni Notre-Dame,
ett av mästerverken i...
Vi kommer säkert förbi det igen.
Den här vägen. Tack.
Sacre-Coeur. Vi går upp dit.
Jag tror jag drömmer. Väck mig inte.
Miss! Mademoiselle! Den här vägen.
Hur kan de gå så fort?
Ja,
de har inte skyhöga klackar, till att börja med.
Låt mig säga dig en sak om skor, Meg.
Den som vill vara fin
får lida pin.
Mycket bättre.
Tack så mycket.
Inga problem, säg bara till.
Australiensare.
Se upp var du sätter fötterna.
Ömtåligt innehåll.
Goddag.
Inte mer vin. Tyvärr. Det är slut. Inte mer.
Vad är det där?
Ät snart. Fort.
- Nej, jag kan inte äta det. - Pardon.
Jag behöver en gaffel.
- Jaha... - Ät fort, är ni snälla.
Jag behöver en sked.
Snabbt, snälla ni. Okej. Tack. Till höger.
Har ni inget bagage?
"Ambassadörssviten
"erbjuder luxuös komfort i utsökt inramning,
"och utstrålar charm."
Utstrålar.
Strunta i rummet nu.
Det måste vara ett misstag.
Ska du inte ta och kravla dig ner
och reda ut allt en français?
Kan vi inte bara göra det bästa av situationen?
Vi kommer ju knappt att vara här.
Jag sover på tältsängen.
Titta.
Jag har hittat deras spa.
Bra. Hitta en kontakt nu,
för min telefon håller på att lägga av
och jag vill inte missa när Owen ringer för att be om ursäkt.
Och när han gör det,
måste ni... Hoppsan.
Måste ni låta som om vi hade jättekul?
Vi har det ju jättekul.
Det har vi inte alls.
Vad finns det att klaga över?
Jag fattar att det är din grej, men kom igen, vi är i Paris.
Bonjour!
Jag har hittat ett!
Gå av allihop.
Okej.
Wow.
Vi är verkligen högt upp.
Är du okej?
Ja.
Har du nån växel?
Meg har det.
Meg, vem är den där killen?
Vilken kille?
Han som spanar in dig.
Den där snubben.
Härifrån ser man allt.
Där är Grand Palais,
Invaliddomen.
Där är vår buss.
Ja.
Hej igen.
Hej.
Titta, där är Madame Valérie.
Såg jag inte dig vid Sacre-Coeur igår?
Vänta en sekund.
Är de...
De åker nu.
Jag heter Riley. Vad heter du?
Meg, bussen åker nu!
Ursäkta! Ursäkta!
Herregud.
Vänta, här är hissen.
Vi har inte tid! Ursäkta!
Nej, vänta!
Skynda, skynda!
Skynda er!
Kom nu, Emma!
- Stanna bussen! - Vänta!
Ursäkta.
- Åk inte! - Vänta!
Ursäkta! Ursäkta! Vänta!
Vänta! Nej! Nej!
- Nej! - Kom tillbaka!
Den här rundturen
suger.
Okej, Meg, den är en katastrof! Är du nöjd nu?
Det är okej.
Nej, det är det inte.
Vad är det med dig?
Jag är bara ärlig.
Hon har rätt.
Jag lyckades välja den värsta rundturen i hela Paris.
Hur valde du den?
Jag har ingen lust att utvärdera det just nu.
Jag är ledsen, okej?
Förlåt.
Jag är ledsen att du kastade bort dina besparingar, Emma.
Nej, tack vare dig är vi ju här.
Jag är ledsen att du blev indragen i det här
och att jag kommer att få höra det varje
Thanksgiving och julhelg
i åratal framöver.
Grace.
Mest av allt
är jag ledsen att jag trodde att jag kunde finna mig tillrätta i Paris.
Förlåt. Kan vi lämna det nu?
Hur långt är det till hotellet?
Vänta, vart är du på väg?
Inomhus.
Här är hon. Cordelia!
Cordelia, snälla du!
Grace, vänta!
Vad är det frågan om?
Vad i helskotta var allt det där...
Stor och fin.
Där är hon.
Ingen biljett? Ingen resplan?
Jag är ledsen, men jag har inte det.
Och hur ska jag då kunna resa till Monte Carlo imorgon?
Grace, det är lugnt.
Ja, ja, Grace, samla dig nu.
Okej, sluta!
Var inte snälla
och var inte vad ni nu är.
Prata inte med mig.
Meg.
De här är av tyg.
Mademoiselle Scott, Mademoiselle Scott... Nej, miss Scott,
jag ska förklara.
Jag har kollat och det finns inget. Det har inte kommit nåt paket.
Talar nån här engelska?
Är inte det här engelska?
Det är jag, Cordelia.
Ja, jag är fortfarande i Paris.
Mamma tvingar mig att gå på nån välgörenhetsgala för mitt ryktes skull.
Jag vet inte. Isbjörnar, hungriga människor.
Var är du?
Mallorca!
Om jag åker nu, kan jag ta flyget
och vara på stranden imorgon.
Nej, jag checkar inte ut.
Mamsen kommer tro att jag är på galan.
När hon fattar att jag inte är här eller där...
Jag ringer dig från flygplatsen.
Emma.
Det kan ta ett tag.
Det regnar visst...
Kan jag få en handduk?
...rätt mycket.
Tack som fan.
Vem var den där egotrippen?
Vem tror hon att hon är?
Du kan lita på oss.
På er, ja.
Titta här. Med uppsatt hår.
Ser du ut precis som hon.
Jag ser inte alls ut som hon.
Du har ju knappt sett henne.
Jag hörde henne.
Ja, det är samma sak.
Det är galet.
- Titta hit. - Ni kunde vara tvillingar.
Sluta!
Bläng. Gör det.
Om du bara talade brittisk engelska.
Stackars mig.
Mamma vill att jag hjälper fattiga människor.
Men jag hatar fattiga människor.
Hur gör du? Det är läskigt.
Vem bryr sig?
Det låter som en elak Mary Poppins. Jag gillar det, fortsätt.
Okej. Jag vill åka till Spanien.
Träffa mina vänner. Jag vill ha allt.
Ursäkta, miss Scott. Goda nyheter.
Man har lyckats hitta ert paket.
Nej, jag ska inte...
Hon ska inte...
Nej. Det är ett misstag.
Ja, ja, vi vet.
Vi beklagar så.
Ert paket anländer imorgon.
Under tiden
har vi enligt ert önskemål skaffat
en stor och fin languster.
Jag äter den på mitt rum.
På rummet.
Kan du fatta att man har ett sånt rum och inte ens är i det?
Ja. Vi stannar inte här.
Meg, tittar du?
Jippi, nu måste vi bädda sängen.
Meg, kan du inte bara...
- Lugn. - Vi vilar bara.
Choklad.
Det är som pengar.
Kom nu, Meg, det har varit en lång dag.
Ska vi... bli kompisar.
Okej.
Bara tills det slutar regna.
Hej.
Oui?
Oui, oui?
Vad är klockan?
Oui, oui?
Meg.
Meg! Vakna.
Fan! Vem somnade?
Oui!
Vad sa de?
Jag vet inte säkert,
men jag tror att min bil är här.
Mademoiselle Scott!
Skynda på bara.
Miss Scott.
Miss Scott!
Miss Scott, ert paket. Ert paket kom imorse.
Ta det. Ta det bara.
Merci.
Låt oss hjälpa er till bilen.
Nej! Vi klarar oss.
- Ja, snälla! - Tack igen.
Miss Scott.
Er bil väntar.
Nej, tack. Vi ska promenera.
Men du kan inte promenera till flygplatsen.
- Flygplatsen? - Ja.
Flygplatsen. Tack.
Nej! Nej, vi ska inte...
Au revoir!
De tror att du är hon.
Vad är det? Jag vill veta vart vi ska.
Vi ska tillbaka till vår värdelösa rundtur.
Vi ska till Monte Carlo.
Var det nu är.
Jättekul.
Grace, vad betyder "privé"? Är det ett flygbolag?
Får jag se.
Grace vill åka.
Glöm det.
Resan är betald, oavsett om Cordelia reser eller inte.
Och hon är miltals härifrån.
Det är att stjäla.
Det är att ta tillfället i akt.
Vi kommer att bli påkomna.
Och sen säger du: "Vad var det jag sa."
Som om du skulle missa det.
- Tack. - Föralldel.
Varma nötter.
Jag kommer aldrig att resa i turistklass igen.
Jag borde inte.
Hej. Nu ska vi läsa allt om dig.
Vänta lite, är det hon?
Jag ser inte alls ut så.
Nej, nej, hon har en bättre näsa.
Näsryggen är rakare.
"Jet-setarvtagerskan Cordelia Winthrop Scott..."
Du är arvtagerska.
"...upphanns av paparazzi i Reykjavik när hon..."
- Escandalo. - Vadå?
Cordelia, du är en dålig flicka.
Ge mig den.
Vad har jag gjort?
Vad har du inte gjort?
- Och jag är här. - Du är sen.
Jag hann hit före det lilla monstret.
Titta, här är det.
Miss Scott!
Å Marchands Familjestiftelses
och Rädda Barnens vägnar
är det ett nöje att hälsa er välkommen till Monte Carlo.
Jag heter Bernard Marchand och detta är min son Theo.
Miss Scott.
Har du med dig några vänner?
Ja, det här är Emma Perkins och Meg Kelly.
Det är några vänner från Staterna som jag träffade på.
Gör som jag bara.
Beaujolais! Allt väl?
Trevligt att träffas.
Jag hoppas att vi inte stör.
- Meg talar franska. - Ja, jag hör det.
Nu ska ni checka in.
Theo kommer och hämtar er ikväll.
Jag följer er till balen.
Det blir bättre och bättre.
Förlåt, till vad?
Balen.
Balen?
Prinsessans bal. Till hennes ära.
Jaså, den balen.
Ja, den balen.
- Perfekt. - Kom nu.
Tack. Merci.
Tack. Tack.
Merci. Tack, tack.
Vi måste härifrån.
Varför det?
Allt är betalt. Man åker inte när allt redan är betalt.
Vad har du lärt dig på college?
Emma, Meg har rätt. Det här är för galet.
Ni där.
Man tar inte nåns privatplan till Monte Carlo...
Men du fick oss till det!
...upptäcker att de ger en bal till ens ära
och säger sen: "Åh, nej, jag kan inte!"
Gå ni.
Är detta verkligen allvar?
Emma,
vi platsar inte.
De kommer att genomskåda mig direkt.
Du kommer att klara dig fint, Grace.
Behåll uttalet och sätt näsan i vädret.
Meg kan hjälpa dig med det.
Jag är inte med på det, okej?
Det ingick inte i planen. Jag är inte med.
Planen.
Vet ni vad problemet med er två är?
Det är att ni exakt likadana.
- Vi är inte alls lika. - Vi är inte alls lika.
Vill ni ha en plan?
Det här är planen.
Vi går till balen,
den riktiga Cordelia kan skolka i några dar,
Frère Jacques får sin välgörenhetsflicka,
och vi
får en välförtjänt semester.
Hur låter det?
Okej, men jag vägrar ha höga klackar.
Grace Bennett
i en Oscar de la Renta.
Jag har just sminkat mig.
Spara tårarna till polisen.
Kan du inte bara vara...
Trevligt, Meg.
Tack.
Hörni, jag tror att den sitter bak och fram.
Eller så har mitt andra jag lite mer hylla.
Det känns som nåt...
Fattas?
Kanske två.
Nej. Bara en.
Du är sen.
Han är så elak.
Kommer du?
Tack.
Så himla härlig.
Hur är det med Owen?
Tjena, Owen.
Hur är läget?
Nåt nytt från tjejerna?
Inte mycket.
Paris, helt otroligt.
Jaså, hurså?
Det kallas inte Kärlekens stad för inte.
Det är Ljusens stad.
Hej.
Hej, vem är det här?
Vem då?
Det är Owen.
Är det Emma? Är Emma där?
Hon är...
Hon är vadå?
Hon är upptagen.
Vi får väl se.
Kan du ta det lite lugnt? Hon är med fransosen.
Jag trodde du höll ett öga på henne.
Nej, nej, nej.
Vi måste skärpa till oss.
Varför det?
Hej.
Skärp dig, Meg.
Du är löjlig.
Varför stirrar folk? Syns mina trosor?
Det är halsbandet.
Din donation till fredagens auktion.
Till fredagens auktion.
På fredag.
För jag kommer att vara här
hela veckan.
Min far säger att vi kan bygga 20 skolor
med pengarna vi får in.
Det är otroligt.
MARCHANDS UTBILDNINGSSTIFTELSE
Du förändrar många människors framtid.
RUMÄNIEN Utbildningsinitiativ
Det gör det nästan värt besväret at klä upp sig.
Folk tittar på ditt halsband,
men jag beundrar stövlarna.
- Theo. - Dom, hur är det?
Bra. Själv?
Det här är Cordelia Winthrop Scott.
Prins Domenico da Silvano.
Hur står det till?
Tack, bra.
Hej.
- Allt väl? - Ja. Hej.
Men Cordelia, du skulle ju vänta i dörren.
Jag gjorde det, men sen var jag tvungen att gå in.
Vill du dansa?
Nej, tack, Dom.
Han talar inte med dig.
Enchantée.
Pappa känner stor tacksamhet gentemot din faster.
Hon övertalade din mamma att donera till galan.
Min faster?
Alicia Winthrop Scott var gift med din framlidne farbror William.
Hur vet du det?
Det finns en anledning till att tidningen heter HELLO!
Han dog för två år sen på safari.
Vem då? Vadå?
Du är född i Shropshire, dina föräldrar är skilda.
Du gick på Le Rosey, men blev relegerad,
efter att ha satt eld på din rumskamrats hår
när hon sov.
Cordelia!
Faster Alicia!
Du ser förtjusande ut.
Jag är så glad att du är här.
Var annars skulle jag vara
än här i Monte Carlo, som sig bör?
På min bal, faster Alicia.
Ja.
Jag ville själv kontrollera att du var här.
Jag ville lugna din stackars mor.
Förtjusande att se dig. Nu får du ursäkta.
Det är nåt som är annorlunda med dig.
Annorlunda?
Ja, men jag kan inte riktigt sätta fingret på det.
Folk förändras, faster Alicia.
Låt oss hoppas det.
Jag är uttråkad.
Du kan rapportera till mamma att jag uppför mig.
Du får ursäkta.
Jag vill dansa.
Ursäkta mig.
Ni verkar stå varann nära.
Är allt okej?
Jag är så orolig för Cordelia.
Hur länge stannar du i Monte Carlo?
Så länge jag kan, Dom.
Jaså?
Emma. Vi måste gå nu.
Nej, jag stannar.
Emma!
Dom är en prins.
Okej, min faster är här.
Faster Brenda?
Var då?
Faster Alicia
är här för att träffa sin favoritbrorsdotter.
Det är inte bra.
Vi måste vara här till på fredag.
Det är bra.
Hon gick på det.
Där ser du? Vi klarar det.
Kom, Meg.
Nej, jag lovar, hon tror att du är Cordelia!
- Du verkade tillräckligt galen! - Ursäkta,
jag ska dansa med henne. Förlåt.
Det var spännande.
Hej.
Hejsan.
- Excusez-moi... - Bonjour.
Jag letar efter en taxi.
- Taxi? - Ja.
Okej, där har du en taxistation. Rakt fram.
- Merci. - Ingen orsak.
Mademoiselle Scott?
Tack.
Det här är så trevligt.
Dags att vända på steken.
Man måste snurra var tredje minut för att få jämn solbränna.
Det är en hel vetenskap.
Biologi är en vetenskap.
Hej, Meg.
Det har klass.
Vet du,
jag valde ut en klänning åt dig.
Jag fixade dina ögonbryn.
Varför vill du bråka?
Det gör jag inte.
Alltid. Små hugg.
Jag vet vad du tänker om mig.
Du har ingen aning om hur låga tankar jag har om dig.
Du förstår, Grace, hon är bara lycklig
om alla andra är olyckliga.
- Emma. - Tro mig,
jag glömde dig då du slutade skolan.
Det gjorde alla andra också.
Visst.
Vem slutar skolan för att bli katalogmodell i Dallas?
Jag var på omslaget.
På en postorderkatalog. Du är inte klok.
Vet du vad det här är? Det hände mycket i går kväll...
Vet du vad ditt problem är? Det är att du är avundsjuk.
Avundsjuk? Du är servitris.
Din bästa vän är en 18-årig tjej.
- Ursäkta? - Och din pojkvän...
Som dog och gjorde dig till...
Emma!
Det var inte vad jag menade.
Ursäkta mig.
- Meg, hon ville inte... - Trevlig kompis.
Okej.
Ma petite amie. Emma. Du svarade i hennes telefon.
Kom igen. Hjälp mig. Hon är min fästmö. Titta här.
Har du sett?
Ja, du känner henne. Vart gick hon?
Men hon är borta.
Ja...
Men vart?
Hej, Meg.
Riley?
Hej.
Hejsan.
Du förföljer väl mig inte?
Förföljer dig?
Nej. Nej, det gjorde jag inte...
Är du okej?
Jag mår fint.
Var är din buss?
Den åkte ifrån oss för länge sen.
Dumma buss.
Cordelia!
Hej. Vad gör du?
Du är sen.
Sen till vad?
- Är du... - Va?
Du låter... Nåt annorlunda.
Häck, väck, vips vops, kom nu!
Nu går vi! Skynda på!
Kom nu.
Okej.
Var det nån som fick blommor?
Meg?
Grace?
Jag.
"Emma, låt mig få äran..."
"Jag hämtar dig kl. 20. Domenico."
Vi ses. Tack.
- Okej. - Ja?
Okej, det här är vad du har väntat på.
Visa vad du går för. Jag vill inte missa det.
Jag menar bara...
- Okej, jag provar. - Okej.
Vill du? Kom igen.
Redo?
Gör ditt bästa.
- Så där. - Du vet hur man gör.
Det är bra.
Bonjour, Lucille, this is Mademoiselle Scott.
Lucille tar hand om dig, och visar dig ditt rum.
Vart är du på väg?
Jag måste gå och byta om.
- Byta om? - Vi ses på planen.
Cordelia!
Där är du.
Faster Alicia.
Jag skulle gärna stanna och prata,
men jag måste byta om...
Jaså!
Merci.
Polo, hur svårt kan det vara?
Hallå! Vi är på väg åt andra hållet.
Okej. Hemma brukar jag alltid få bollen.
Just det. Andra hållet. Okej.
Just det.
Din brorsdotter spelar med inlevelse.
Oftast med mer finess än inlevelse.
Den var bra.
Tack.
Så du reser vart du vill?
Ja, det är själva idén.
Hur länge?
Jag säger till när jag är klar.
Och dina föräldrar tycker det är okej?
Jag tror bara de var glada över att jag kunde gå.
Sa de att du aldrig mer skulle kunna gå?
Jag var aldrig särskilt bra på att göra som de sa.
Men jag låg på sjukhus i ett år.
Jag hatar sjukhus.
Mina lagkamrater kom och hälsade på i början,
men efter ett tag,
blev jag en påminnelse om vad som kunde hända.
Falla illa,
slå sig på fel ställe, aldrig mer spela rugby.
Hur som helst
verkade att åka runt ett tag
vara bästa sättet.
Du saknar din mamma.
Jag kommer inte över det.
Jag besökte henne på sjukhuset varje dag.
I nästan två år.
Det är en lång tid.
Inte tillräckligt lång.
Alla var så trevliga och förstående och tröstande...
Jag ville bara skrika.
Gör det.
Gör det. Skrik.
Gör det bara.
Jag låtsas inte ens höra. Jag lyssnar inte.
Jag kan inte.
Kom igen, slå på bollen. Cordelia!
- Va? - Bollen. Ta bollen!
Det här är Cordelia.
Hallå?
Vem är det?
Kan jag ta henne? Jag älskar att rykta henne.
- Jaså? - Ja, jag har henne.
Märkligt.
Du har aldrig städat upp efter dig.
En ny sida av mig.
Du verkar ha hittat en vän.
Jag vet. Är hon inte vacker?
Minns du ponnyn du hade som liten flicka?
Vad hette den nu igen?
Låt min barndom vara! Jag ser aldrig tillbaka.
Minns du den svarta
med den lilla vita stjärnan i pannan.
Ja.
Den med stjärnan.
Jag kallade honom Blaze.
Blaze?
Jag måste tillbaka till stallet...
Likheten är slående.
Men Cordelia rider engelsk sadel.
Och du rider med Western-sadel.
Gud förbjude.
Jag är bara lite ringrostig.
Det här är lågt till och med för att vara Cordelia.
Att hyra en stand-in
till en välgörenhetsgala organiserad till hennes ära
medan hon själv är ute och festar.
Jag vet inte om det är champagnen
eller solskenets fel.
Jag ska kalla på säkerhetsvakterna.
Nej, det kan du inte. Tänk på välgörenhetsgalan!
Jag kan lova dig
att jag gör det som Cordelia förväntas göra imorgon.
Jag ska inte hindra er från att hjälpa barn.
Ska du?
Alicia.
Ingen får nånsin veta. Är det klart?
Kristallklart.
Här är du ju. Vilken underbar match.
Jag gratulerade precis Cordelia.
Ambassadören är redo.
Ska vi?
Om du klantar till det här, får ni stå till svars inför mig.
Båda två. Vidarebefordra det.
Bling, bling, bling, bling, bling, bling, bling...
Vem gömmer du dig för?
Hej.
Du rider bra.
Det är en av de två saker min far lärde mig.
Vad är den andra?
Det kommer väl till pass.
Nej, här. Sätt fingrarna så här
och böj tungan så där.
Nu är det din tur.
Det är förskräckligt.
Jag jobbar på det.
Det gör du rätt i.
Du är inte som jag förväntade mig.
Inte?
Du är annorlunda.
Annorlunda?
Annorlunda är bra.
Är det?
Du får mig att tycka det.
Du får mig att känna mig annorlunda.
Förlåt.
Hurså?
Oftast känner jag mig likadan.
Samma folk, samma samtal, samma fester.
Inget av det betyder nåt.
Men du hjälper folk.
Jag menar, du samlar pengar, bygger skolor.
Jag önskar att jag gjorde nåt viktigt.
Som min far. Men det passar inte mig.
Jag gör ingenting.
Jag har aldrig gått i de skolorna.
Jag har aldrig varit i Afrika eller Rumänien.
Jag bara låtsas.
Jag vet hur det känns.
Men det finns inget låtsat hos dig.
Jag vill visa dig nåt.
Tack.
Och sen ska vi gå och träffa hans vänner
och sen ska vi gå ut och dansa!
Vad har farit i dig, Meg?
Jag vet.
Jag är ledsen.
Jag också.
Hallå, kompis.
Vad är det?
Halsbandet.
Det är Meg upp i dagen.
Vad tänkte du på?
Håll stilen, Meg.
Hur känns det?
Perfekt.
Första klass.
Jerome.
Merci.
Ursäkta mig.
Det finns folk som gör det där.
Ja, jag vet.
Ge mig din hand.
Tack.
Wow.
Jag försöker imponera på dig.
Ännu så länge går det bra.
När jag var liten, hade jag en snöglob med Eiffeltornet,
och när jag skruvade upp den, spelade den
La Vie En Rose.
Och när jag skakade den, glittrade snön inuti.
Det var magiskt.
Precis så här.
Vänta.
Titta på det här.
Det är otroligt!
Jag har haft en underbar kväll.
Jag också, Cordelia.
Theo, jag måste berätta en sak.
Javisst, varsågod.
Hej, god kväll.
Kanske imorgon.
Imorgon då.
Vi ses på auktionen, okej?
Bonsoir.
Emma?
Jag är här inne.
- Hej. - Hej.
Domenico?
Vad tittar du på?
Grace Kelly.
På Hastings Avenue
ligger ju alla hus långt från gatan?
Med stora gräsmattor och breda uppfarter?
Jag har alltid undrat över vilka som bodde där.
Människor med
lampor som kan dämpas.
Jag trodde att Owen och jag skulle
bo i ett sånt hus en dag.
Det är galet.
Det är inte galet.
Så dumt.
Jag behöver inget tjusigt hus.
Jag behöver bara Owen.
Tänk om jag har sumpat allt, Grace?
Emma...
Hej.
Var inte orolig.
Okej?
Vi reder ut det.
Det gör vi alltid.
Jag vet. Jag vet det.
Och sen då?
Jag bara...
Jag har äntligen mött en kille som gillar mig som jag är,
och jag kan inte stå upp för vem jag är.
Men det känns som jag gör det när jag är med honom.
Om Theo upptäcker det, kommer han att hata mig.
Tro mig, Grace.
När han väl lär känna ditt rätta jag,
den Grace jag känner,
kommer han att förstå vilken tur han har.
Tror du det?
Jag visste det från första gången jag såg dig.
Du har saker framför dig.
Vänta.
Var är Meg?
Blunda.
Gör det.
Var har du hittat den där?
Den är till dig.
Spring nu.
Hallå!
LONDON UTOMLANDS
WINTHROP-SCOTT GER BARN EN GYLLENE CHANS
- Bonjour. - Bonjour.
Det är jag.
Tillbaka i den gamla Grimaldi-sviten.
Bor du här?
Ja. Det kallas uppgradering.
Erbjudandet står fast, Meg.
Det är inte så här flott.
Det finns ett ställe i Toscana.
Där man kan slå upp sitt tält på stranden.
Och
sällskapet är bra.
Jag önskar jag kunde komma med.
Tåget går kl. 12.00 om du ändrar dig.
Ändra dig.
Trevlig resa.
Du också, Meg.
Meg? Meg?
Hallå!
Var har du varit?
Kan du slappna av? Det är okej. Hon är här.
I artikeln stod det miljoner, Emma.
Ja, jag hörde det de första hundra gångarna.
Om min hals.
Jag kan inte slappna av förrän det där är i sitt etui.
Vad är det med er två?
Kan du inte ge henne halsbandet?
Vilket halsband?
Riley!
Det ligger i ryggsäcken. Jag la det i ryggsäcken!
Ryggsäcken? Vänta!
Vänta! Vad är det?
Vems ryggsäck?
Rileys.
Okej, Riley har det. Var bor han?
Han är inte kvar. Han är försvunnen.
Stal han halsbandet?
Nej, Emma. Han har inte stulit nåt.
Han ska ta tåget till Italien.
Skojar du?
KI. 12.00.
Hur långt är det till tågstationen?
Cordelia! Cordelia!
Vad gör hon här?
Mademoiselle Scott.
Rumsnyckeln.
Fortare.
Förlåt.
Kudden.
Filtarna.
Ingen på Mallorca visste...
Cordelia?
Just det.
Cordelia.
Vänta, Victoria.
Ja?
God morgon.
Jag hade glömt hur mycket jag hatar fransmän.
Tänk inte på det.
Shanghai?
Kan du vänta på mig?
Jag har bara en tråkig auktion att ta hand om.
Jag antar att det...
Låt oss bara...
Jag skulle ha fått en svit.
Ställ in dem där.
Vänta. Vänta.
Stavros borde vara här, eller hur?
Jag ser inte hans båt.
Han är på Mykonos.
Mademoiselle?
Vänta.
Ja?
Om du är färdig får du gå.
- Gå nu, Emma. - Jag kan inte röra mig.
- Flytta dig! - Du måste gå!
Gör det! Iväg nu.
Okej, okej.
Herregud.
- Titta inte ned. - Förlåt.
Jag tittade ned.
Okej.
Jag kan inte andas. Jag kan inte andas.
Emma, sluta. Det är över!
Lugna dig.
Det är låst.
Kom nu.
Den är också låst!
Åh, nej.
Nej, nej. Meg!
Vänta, nu!
Vänta!
Nej, nej! Vänta!
Nej! Nej!
- Tåget. - Halsbandet.
Riley.
Ja, mamma, jag är här.
Så orättvist. Jag får aldrig träffa mina vänner.
Jag gör aldrig det jag vill.
När är det min tur?
Vet du vad?
Vi tar tåget och åker härifrån.
Det kan jag inte.
Jag låtsades vara den tjejen och nu har jag tappat hennes halsband.
Du har inte tappat hennes halsband.
Jo, det har jag.
Nej, det var jag.
Jag ljög
för Theo om alltihop.
Jag måste tillbaka.
- Va? - Jag måste fixa det.
Eller åtminstone försöka.
Okej.
Okej, vi åker tillbaka.
Vi kan förklara. Hon kanske förstår.
Inte en chans.
Kan du inte vara lite positiv?
En enda festnatt och så händer det här.
Tack, kompis.
Ursäkta mig, ursäkta mig.
Jag undrar om ni vet
var Grimaldi-sviten är.
Förlåt.
Hallå?
Det här är Cordelia Winthrop Scott.
Jag har blivit rånad. Ring polisen.
Rånad! Jag ringer securité.
Nej, polisen! Ring polisen!
Ja, securité.
Nej, polisen, sa jag. Ring...
Glöm det! Jag gör det!
Securité.
Mademoiselle Scott?
- Hej, François. - Hejsan.
Behöver du fortfarande securité?
Nej, nej.
Är du fortfarande rånad?
Nej, nej.
- Det är galet. - Ja!
Är det polisen? Jag vill anmäla en stöld på Hotel de Paris.
Det här är Cordelia Winthrop Scott.
Har nån blivit rånad?
Nej, ingen.
Theo! Ingen har blivit rånad. Vi är okej.
Men du...
Hur mår du?
Retas du?
Retas? Nej.
Det här känns som ett spel.
Det är inte det. Inte för mig.
Men jag måste berätta en sak.
Hon kommer att säga det.
Sen.
Men auktionen då!
Tillbaka om 10 minuter.
Jag är strax tillbaka.
Okej?
Den börjar om fem minuter. Fem minuter.
Jag förstår mig inte på kvinnor.
Ett perfekt päron.
Grimaldi.
Riley!
Meg!
Halsbandet!
Rör inte klockan!
Bonjour.
Hej. Jag måste hitta den här tjejen.
Har du sett henne?
Oui.
Du kom tillbaka.
Jag hittade ditt halsband.
Jag trodde det var en bra ursäkt.
Vänta i lobbyn.
Visst.
- Gå inte. - Jag ska ingenstans.
Förlåt.
Vänta lite nu, chefen.
Bor Emma här?
Jag sa ju det. Mademoiselle Scotts vän.
Ursäkta.
Förlåt, förlåt.
Äntligen...
Vi kan förklara.
- Hör på... - Spar det till polisen kommer.
Vänta, vänta. Polisen?
Snälla!
Men här är det. Jag har det.
Exakt! Du har det!
Titta, det var inte planerat.
Det har skett en personförväxling.
Utge sig för att vara en annan är ett brott
som jag sätter punkt för nu.
Men auktionen...
Låt mig försäkra dig om att det inte blir nån auktion nu.
Hallå! Folk räknar med henne!
Eller med dig... Vad är det?
Det är inte mitt problem.
Rör inte telefonen.
Annars?
Jag lovar att det är falskt alarm.
Hon sa att allt är okej.
Quoi?
Men varför pratar jag engelska?
Nej!
Låt mig komma upp.
Vad ska vi gör nu då?
- Cordelia? - Mademoiselle?
Hjälp!
Mademoiselle, öppna dörren!
Vänta en minut.
Ge mig...
Bonjour.
- Hej. - Hejsan.
Mademoiselle.
Excusez-moi. Vi fick ett samtal. Har det skett en stöld?
Nej, inte alls. Ett missförstånd.
Förstår du?
Ja, hon kunde inte hitta halsbandet.
Va? Var är hon?
Jag är här.
Där är hon.
Bonjour, mademoiselle.
Bonjour.
Theo, kan du hjälpa mig?
Jag kan inte stänga låset.
Vi hörde ett skrik.
När hon hittade halsbandet
blev hon så glad.
Vad är det som händer?
Vilken lättnad.
Jaså?
Ja, jag är väldigt ledsen att ha slösat bort din tid.
Ja,
låt mig få eskortera er, mademoiselle, som en försiktighetsåtgärd.
Vill ni det? Jag är tyvärr redan sen.
Jaså, Theo? Theo?
Kommer du, Meg?
Ja.
Jag är bakom dig.
Hur var det här då?
Bara bra.
Vi lär känna varann.
Vi kommer att...
Vi kommer att släppa dig så fort auktionen är över.
Jag är strax tillbaka.
Kom nu.
Lova
att vad som än händer,
kommer du att tänka på flickan du visade fyrverkerierna.
Det var jag.
Grace? Meg!
Owen! Vad gör du här?
Vad är det med... Var är Emma?
Hon är däruppe.
Meg, är allt som det ska?
Ja, allt är som det ska.
Var däruppe?
Lita på mig, du vill inte gå dit upp.
- Meg? - Ja?
- Kommer du? - Jag kommer.
Varför talar hon så där?
Det gör hon inte.
Stanna här båda två är ni snälla.
Hallå, kompis.
Tredje våningen. Grimaldi-sviten.
Vad sa du till honom?
Det är lugnt. Han väntar på Riley.
Miss Cordelia Winthrop Scott.
Vi tar hand om det här.
Jag är glad att du kom.
Jag skulle aldrig missa det.
Du kommer aldrig undan med det här.
Raring, vi har kommit undan i flera dagar.
Ni... Va?
Bråka inte med Texas.
Emma.
Owen?
- Vad gör du... - Vad gör du här?
Vad jag gör här?
Vad jag gör här? Jag har
letat efter dig i hela Paris.
Hej.
1000000 euro.
1500000.
Vi har ett bud på 1,5.
1700000.
Strålande!
1700000.
Någon som bjuder två?
Reste du ända till Paris för min skull?
Jag vill inte mista dig, Emma.
Kanske försökte jag begränsa dig lite.
Jag antar att jag blev orolig över
att när du såg allt här
skulle du inte komma tillbaka.
Owen...
Jag beklagar det,
för jag vill aldrig undanhålla nåt som är bättre.
Emma, du förtjänar det bästa.
Men jag har redan det bästa.
Jaså?
Ja.
Vad var det?
Paris är väl rätt häftigt, eller hur?
Vad var det?
- Vadå, raring? - Du hörde.
- Nej, det gjorde jag inte. - Är nån där?
Va? Är nån här? Nej.
Emma, vad är det som händer?
Fasiken också.
Grace?
Vi har ett bud på 2,5.
Vem bjuder 3000000 euro?
Någon?
Det är för mycket.
Mesdames et messieurs, vem bjuder 3000000?
Får jag...
Tyvärr.
Men,
vad är det, älskling?
Ingenting.
Det är en sak jag vill säga.
Självklart.
Vad är det, Cordelia?
Gandhi sa en gång...
Gandhi?
...att man själv måste åstadkomma den förändring
man vill ha.
Halsbandet är inte mitt.
Nej, det är mitt.
Grip henne, hon är en bedragare.
Grip henne.
Det är sant. Jag är inte Cordelia Scott.
Vad var det jag sa?
Jag är bara en vanlig tjej från Texas.
Jag är ingen speciell,
men jag fick chansen att vara hon
en kort liten stund, och jag tog den.
Det gjorde vi alla.
Och vi beklagar.
Jag vet att det jag gjorde var fel
och jag förväntar mig inte att du förlåter.
Men allt var inte lögn.
Jag trodde du var annorlunda.
3000000 dollar.
Owen.
Vi är från Texas, vi tänker stort.
Han har inga pengar.
Titta på dem, ingen av dem har det.
- Grip dem. - Det är okej.
Förlåt, jag menade inte...
Ni kom alla hit för att hjälpa de där barnen.
Låt inte mitt misstag stå i vägen för det.
Jag kanske inte förtjänar er hjälp,
men de gör det.
6000000 euro.
Jag skulle vilja bjuda 6000000 euro
för halsbandet...
Faster Alicia?
...runt den där unga kvinnans hals,
vem hon än är.
Vad gör du?
Jag gör precis som hon bett mig.
Jag hjälper till.
Såld för 6000000 euro till Miss Scott.
Ja!
Nej! Vad är det fråga om?
Tack.
Varför står du bara där? Grip dem!
För vad? De verkar trevliga.
De har stulit mitt halsband.
Men halsbandet finns väl här?
De kidnappade mig och band fast mig.
Och ändå är du här.
Jag ser inget problem i det, alla är glada.
Ursäkta, men jag är inte glad.
Men jag kan inte göra nåt åt det.
Vart ska vi?
Nu åker vi hem.
Jag vet inte, Meg. Har du tänkt efter?
Nej! Nej, inte alls.
Men vad sa du till din pappa?
Jag sa att jag skulle ringa varje dag,
att jag inte kommer att berätta allt,
att jag kommer tillbaka i augusti,
och sen
la jag på mycket snabbt.
Du,
ta hand om min syster.
Ömtålig last.
Min chaufför kör dig till flygplatsen.
Hej då, turturduvor.
Säg till Theo att jag har sagt hej då.
Det ska jag göra.
Och att han hade rätt.
Jag är annorlunda.
Han vet det.
Men jag ska säga det till honom.
Tack.
Hej då.
- Au revoir! - Vi ses.
Au revoir.
Hej, mamma.
Det var helt otroligt.
Lätt som en plätt.
Testa den.
RUMÄNIEN
Hej, Grace, jag behöver nån som kan gå till posten.
Jag kan göra det.
Det var det.
Ja, okej.
Nu ska jag visa dig den nya stadion
som kanske kommer att vara klar i slutet av månaden.
Vi kommer ha ny belysning i alla klassrum,
och datorerna är här i september.
Superbe. Fint.
Tack så mycket.
Vad tycker du?
Ja,
det är otroligt.
Det är upplagt på samma sätt som i Rajasthan.
Är det här sovsalen?
Ja, för ungefär 100 barn.
Och på andra sidan har vi en trädgård.
Ursäkta mig ett ögonblick.
Grace!
MARCHANDS FAMILJESTIFTELSE
Grace!
Theo.
Vad gör du här?
Jag arbetar.
Vad gör du här?
Jag är frivillig.
Jag tror inte att vi har träffats.
Jag heter Grace Bennett.
Theo Marchand.
Trevligt att träffas.
SLUT
Översättning: Elsa Hallström, DDS
Swedish